Når jeg snakker til dere så forteller jeg hva dere må lære barna deres
og hvordan dere gjør det.
Jeg ønsket at mitt barn skulle være et tenkende barn, OK?
(Jeg bruker gammelt språk)
Jeg ville at barnet mitt skulle bli kreativt
så jeg måtte stille spørsmålet "Hva er kreativitet?"
Vet jeg ikke det så kan jeg ikke gjøre barnet mitt kreativt.
så slik gjorde jeg det.
I begynnelsen kom han til meg når han var fire år
og han sa "Pappa, hjulet løsnet fra lekebilen min."
Jeg sa "Det gjorde det," og så kastet jeg den i søppelet
og leste i boken min.
Og jeg ser på han
den underleppa, hengende ned
og jeg sa "Hva er i veien?" Han sa "Du kastet den!"
Jeg sa "Jeg skal gi deg babyleker der hjulene ikke løsner."
Han sa "Vel, kanskje jeg kan reparere det."
Jeg strakte meg etter leken og ga den til han.
Han sitter på sofaen og prøver å få på hjulet
så får han det på
på bare få minutter.
Da plukket jeg han opp og satte han på fanget mitt
og sa "Det er flott! Hvordan gjorde du det?"
Han sa "Jeg er ikke så liten!"
Jeg sa "Men, hvordan gjorde du det?"
Han sa "Ser du tråden som står ut?" "Ja."
"Ser du hullet i hjulene?"
Han visste ikke en gang hva de kalles.
"Jeg dyttet på hullet, og dyttet og dyttet, og det gikk på."
Jeg sa "Det er fantastisk."
Når du sier "Her, la pappa fikse det for deg.
La pappa gjøre ditt. La mamma gjøre datt."
Da lager du en stor klump som ikke tenker i hele tatt.
Så sett barna dine...
Jeg pleide å komme løpende inn huset
til jenta mi og si "Hva tok du med til meg?"
Hun sa "Jeg har ikke tatt med noe. Jeg er for liten."
Barn tenker alltid i forhold til at du gir dem noe.
Når jenta mi var tre, så kom hun inn i verkstedet
og jeg la en skiftnøkkel på en mutter feil vei.
Vet du hva det betyr?
En skiftnøkkel på en mutter feil vei?
En mutter... En skiftnøkkel er en...
Og jeg la den på... Deretter la jeg den på feil vei igjen.
Hun så på meg. Det er så innlysende.
Hun satte små hender i hoften. "Det gjøres ikke sånn."
Jeg sa "Sånn da?" Feil vei igjen, ingenting fungerer.
"Jeg må vise deg." Hun la skiftnøkkelen på riktig vei.
Jeg gjorde det sånn at hun ikke ville se opp til meg.
"Pappa vet alt." Noen ganger vet han ikke noe.
Jeg pleide å komme til barna mine og stille dem spørsmål om...
"Jeg greier ikke å få på plass døren. Hva foreslår du?"
"Vel, jeg er liten
men jeg tror at hvis du putter en vedbit under døren
så løftes døren sånn at den passer til hengslene."
Bare sett de i en situasjon.
Framtidens barn vil bli gitt ansvar
og de vil takle det de gjør på egen hånd.
Ett barn, når han går i skogen
vet mye om det marine livet i bekken.
En annen unge kan planter. En annen unge kan skyer.
Hvert barn bytter på å lede.
Du har ingen permanent leder.
Hvis du roterer på ledelsen så er det bedre for barna. Bingo.
Forstår dere det?
Jeg vil ikke være en leder.
Jeg vil gi dere verktøy til å tenke ting.
Dere må jobbe med andre folk nå.
Hva om en fyr ikke vil være enig med dere?
Bare si "Jeg vet ikke hvordan jeg skal nå den fyren."
Det er det det betyr.
Skjønner? Du kan kalle han ting, si han er dum eller er en...
Bare si "Jeg vet ikke hvordan jeg skal nå han."
Når jeg møter folk, hvis jeg ikke kan nå dem
så prøver jeg en ny innfallsvinkel.
Hvis det ikke virker, da prøver jeg en ny vinkel
så kommer jeg tilbake neste uke med en ny vinkel.
Når jeg brukte fornuft med moren min og en japansk unge
så fungerte det ikke.
Fornuft og logikk forandrer ikke folk.
Det som forandrer folk er din evne til å nå dem på deres betingelser.